Knud Brix' roman er hårrejsende stalking-drama. Litterært er den ikke en sværvægter

Knud Brix skriver godt. I sin nye roman håndterer han nemlig sproget præcis, som man kunne forvente. Med nyhedsjournalistens korte, hårdtslående sætninger. Og samtidig med den poetiske sjæls omhyggelige ordvalg og blik for den sigende beskrivelse. Staccato. Stilistisk er det indimellem – som det ord, jeg lige valgte her – en anelse hen ad det klichéprægede. Andre gange, når for eksempel en kajak…